![Zóny pre každého študenta Zóny pre každého študenta](graphics/zones_logo_2x.png)
Medzivojnová svetová literatúra
Medzivojnová svetová literatúra
(1918 – 1945)
1. sv. vojna hlboko zasiahla nielen do hospodárstva, ale aj do života a myslenia celej Európy. Čiastočne ju pocítili aj USA, ktoré poskytovali pomoc bojujúcim národom. Otrasné vojnové udalosti ovplyvnili tematiku mnohých lit. diel medzivojnovej literatúry.
Po vojne nastal rozvoj vedy a techniky, čo vzbudzovalo nádej na lepší život, ale čoskoro sa človek stával prostriedkom manipulácie vládnucich síl, čo vzbudzovalo nepokoj. Začiatkom 20. st. sa v európskej lit. formujú avantgardné umelecké smery, ktoré reagujú na nezmyselnosť 1. sv. vojny (Dadaizmus, Surrealizmus, Expresionizmus, Konštruktivizmus).
V próze sa začala formovať tzv. stratená generácia – je to generácia mladých spisovateľov, ktorí vstupovali do vojny veľmi mladí, plní ideálov, ale keď zistili, čo vojna znamená, stratili vysnívané ideály; a ak nepadli, boli navždy poznačení vojnou. Tento termín sa vzťahoval na amerických a anglických spisovateľov.
Americká medzivojnová literatúra
Ernest
Hemingway zobrazuje vojnu a jej krutosti v dvoch románoch
Zbohom zbraniam námet čerpal z vlastných
vojnových zážitkov a skúseností. Jadrom románu je príbeh romantickej lásky angl. ošetrovateľky Caterine Barkleyovej a am.
poručíka Fredericka Henryho – dobrovoľník talianskej armády. Henry rozčarovaný nezmyselným zabíjaním na frontoch utečie
s milou do Švajčiarska, kde Caterine pri pôrode zomiera. Jej smrť, ktorá nie je priamym dôsledkom vojny, je rovnako nezmyselná ako
vojna.
Komu zvonia do hrobu námet čerpal zo španielskej občianskej vojny
John Dos Passos románová trilógia
USA
Theodore Dreiser Americká tragédia odsudzuje spoločnosť, ktorá ničí ľudské
charaktery
Francúzska medzivojnová literatúra
Romain Rolland romány Ján Krištof,
Dobrý človek ešte žije, Očarená duša
iba v jednom diele zobrazuje krutosti vojny a to v protivojnovej psychologickej novele
Peter a Lucia (rozbor)
Henri Barbusse vojnový román Oheň
Nemecká medzivojnová literatúra
Erich Maria Remarque vojnu zobrazuje v románe Na západe nič
nového. Autor len chcel podať správu o generácii, ktorá bola zničená vojnou, hoci unikla jej granátom. Hlavná postava
rozprávač je Paul Bäumer, ktorý hneď po vypuknutí 1. sv. vojny odchádza spolu so spolužiakmi z gymnázia do armády. Na
jednej strane nám podáva autor výcviky, šikan, budovanie zákopov, bombardovanie, plynové útoky, krvavé boje ... no na strane druhej dominuje
medzi dobrovoľníkmi súdržnosť, obetavosť, priateľstvo na život a na smrť. Z toho vyplýva, že Paul z vlasteneckého nadšenia a opojenia
vytriezvie a uvedomuje si nezmyselnosť vojny – dôvodom je smrť jeho priateľa, ktorý ho do vojnového života zasväcoval. Absurdita vojny je
potvrdená aj Paulovou smrťou, o ktorej sa hovorí v závere románu v čase, keď správy z vojny oznamuje rozhlas „Na západe nič
nového“.
román Cesta späť voľné pokračovanie osudov Bäumerových priateľov
romány Traja kamaráti, Víťazný
oblúk, Čas žitia a čas umierania = nádych vojny
Romain Rolland – Peter a Lucia
Autor svetu
ukázal, že v mnohonárodných konfliktoch neumierajú len tí, ktorí bojujú so zbraňou v ruke – všetci sú obete. Jedni zomrú na bojisku,
iní pri bombardovaní mesta, tretí stratia zmysel života v neustálom strachu o život.
Dej: sa odohráva od 30. 1. do Veľkého piatku
29. 3. 1918. Hlavná postava Peter Aubier mal reálnu šancu prežiť vojnu. Povolávací rozkaz už dostal a na front by nastúpil
o pol roka. Kým by prešli tri mesiace sústredenia nováčikov a zácviku – bol by už pomaly aj mier. 1. sv. vojna bola oficiálne ukončená
podpísaním prímeria s Nemeckom 11. 11. 1918. Peter ešte pol roka bude žiť uprostred usporiadanej rodiny.
Rodiny sa počas vojny navzájom
odcudzia nielen vzdialenosťou, ale aj rozdielnym posudzovaním vojnového stavu alebo politiky (napr. rodičia Aubierovci a Peter) alebo hľadaním
nových priorít v živote (Lucia a matka)
Obdobie pred spoznaním Lucie bolo pre Petra ťažké. Dospieval v zámožnej
rodine, ktorá poskytla deťom najlepšie vzdelanie, starostlivosť, ale málo citu, hoci ich rodičia milovali.
V usporiadanej rodine všetko muselo byť také, ako sa to v ich spoločenskom prostredí očakávalo. Peter sa nemohol porozprávať o svojom strachu a neistote z vojny s otcom, pre ktorého by bola česť, keby jeho dieťa umrelo za vlasť. Matka sa v kostole spolu s kňazmi a veriacimi modlila za víťazstvo – čo ale znamenalo porážku a zabíjanie nepriateľských vojakov. Mal pocit, že ho už v živote nečaká nič, hoci ešte nestačil ani žiť. Nechcel myslieť na deň nástupu do armády. Aj Lucia prežívala osobnostnú krízu. Žila iba s matkou, otec im už dávnejšie zomrel. V dobe neistej pre každého aj matka chce mať svoje osobné šťastie. Myslí si, že jej dcéra je dospelá, a preto sa teší, že s mužom, ktorého ľúbi, čaká dieťa. Lucia mala pocit, že osirela, že nemá už ani matku.
Vojna je prítomná od prvej chvíle, keď sa Peter a Lucia videli. Bolo to práve v čase, keď Nemci začali bombardovať Paríž. Po náhodnom stretnutí v metre a neskôr v parku vzťah Petra a Lucie sa vyvíja a prerastie v lásku. Obaja veľmi často myslia na to, že Peter odíde. Vojna sa pripomína vojenskou výrobou vo fabrike, kde pracuje Luciina matka, zranenými ľuďmi po bombardovaní, výbuchom v tesnej blízkosti Petra a Lucie.
Tento výbuch spôsobil, že Peter chce zmeniť doteraz platonický vzťah. Nechce si ani predstaviť, žeby odišiel na front a Lucia mu nebude patriť ako žena. Lucia nechce zmenu vzťahu uponáhľať, dohodnú sa, že si budú patriť na Vzkriesenie. Pred Veľkou nocou sú stále spolu. Tešia sa na to, že ich láska sa na deň Vzkriesenia naplní. Na Veľký piatok vojdú do kostola sv. Gerváza, aby si vypočuli pašiovú hudbu. Pred obrazom Krista (svojho veľkého Priateľa) si šepkali slová, ktoré sa hovoria pri sobáši. V tom sa pohol pilier, pri ktorom stáli. Lucia inštinktívne objala hlavu Petra, aby ho chránila a pritisla si ústa na jeho šiju. Pilier sa na nich zrútil.
Dej je prerušovaný úvahami rozprávača, dvakrát sa objavuje tvár rusovlasého dievčatka, ktoré vidí iba Lucia – ohlasovanie skorej smrti. Ohraničenie vzťahu – krvou na začiatku a smrťou na konci – vytvára dojem fatality. Láska slúžila autorovi ako jedna zo zbraní, ktorou bojoval proti vojne. Nezmyselná smrť mladých zaľúbencov, ktorí zomierajú pri bombardovaní Paríža pod troskami chrámu chce poukázať na nezmyselnosť vojny.
ZD: Autor tu kritizuje vojnových vodcov a mešťanov, ktorí všetko (aj lásku) obetovali za majetok. Vojna preniká do medziľudských vzťahov.